I St. Petersburg, Florida, lukkede en 52-årig mand to kvinder ind.
Da de er kommet ind, løfter de op i trøjerne...
- Politimester Whitlock. - Det er Ann Merai Harrison.
- Jeg har lige haft indbrud. - Jeg kommer med det samme.
Godaften, miss Harrison.
- Alt i orden? Må jeg komme ind? - Værsgo.
Fik De... set ordentligt på ham?
Ja. Han var omtrent lige så høj som Dem.
- Samme vægt. Han lignede Dem. - Han så altså godt ud?
Nej. Beklager. De er bare ikke min type.
Denne væmmelige mand, hvordan kom han ind?
Gennem soveværelsesvinduet.
- Må jeg gå herind? - Ja.
Fortæl, hvad der skete.
Jeg lå og sov. Men så vågnede jeg -
- fordi jeg mærkede noget. Jeg så, at vinduet stod åbent.
- Og han stod, hvor De står. - Lige her? Er De sikker?
- Hvad gjorde han så? - Han kom hen imod mig.
Hen imod Dem. Sådan her?
- Så tog han fat i mig. - Hvor?
- Lige her. - Sådan her?
Men han var meget stærkere end Dem.
- Sådan her? - Han lagde sig oven på mig.
Og han lugtede, som om han havde drukket på arbejdet. Ligesom Dem.
- Hvad skete der så? - Så kyssede han mig.
Hvor, skat?
Så klædte han mig af. Undskyld. Han flåede blusen af mig.
Du gjorde ikke så meget modstand, hva´?
Gjorde jeg ikke så meget modstand?
Du tog altså styringen? Hvad gjorde du så?
- Hvad gjorde du? - Vent og se.
Fortæl, hvad du så gjorde.
Chef? Kom hen på "Scuttlebutt". Det hele er ved at eksplodere.
Chef?
- Ja, Tony, hvad er der los? - Hvor er du? Skynd dig at komme.
Chef?
Tony, jeg...
... kommer nu. Jeg er nødt til at gå.
Jeg skal på arbejde.
Vi fortsætter i morgen. Hvad for en forbrydelse?
- Voldeligt overfald. - Indbrud.
Vi ses, skat.
Hej med jer.
Godmorgen.
SCARCETTI SKYLDIG Banyan Key Politi bag anholdelse
Politimester Whitlock viser beviserne frem
- Mathias Lee Whitlock! - Hej, Chris.
Spiser du morgenmad med alle dine venner?
Jeg inviterede dig gerne, men... jeg har ikke lyst.
Jeg satte mig gerne, men... jeg har ikke lyst.
- Fik du fat i et bord? - Ja. Bagest.
- Matt. - Ann.
- Jeg er sulten. Godt at se dig. - I lige måde.
- Prøv krabben. Den er lækker. - Det kan jeg ikke tåle.
Det ved jeg godt.
- Hej, Sharlene. Hvad er klokken? - Den er tre.
Hej. Der er ikke flere papirservietter.
- Hvordan går det, Chae? - Jeg troede ikke, man så så stor ud.
- Men det ser godt ud, ikke? - Jo. På en buttet måde.
Jeg tænkte, vi kunne drøfte mit investeringsforslag.
- Costa Rica? - Chartre en fiskerbåd.
Har du skrevet rapport om dem? Er det dem?
- 485 kilo. Må jeg røre? - Niks.
- Jeg vil jo bare røre ved dem. - Labberne væk.
- Måske stjæler jeg dem bare. - Måske skyder jeg dig bare.
Tag politikasketten af et øjeblik og hør mit forslag.
Tag et kilo. Gå til bådudstilling og gå rundt med pengene i lommen -
- bare for at mærke, hvordan det føles at vide, vi kan købe en båd.
Hvad siger du?
- Chae. Hvordan går det? - Hvordan går det, Alex?
- Jeg skal bruge dine nøgler. - Jeg har det fint, tak. Og dig?
- Jeg glemte et par ting. - Okay. Jeg går med.
- Nej. - Hvorfor ikke?
Jeg gider ikke skændes med dig. Jeg har travlt.
- Dit arbejde betyder jo alt for dig. - Begynder du på det?
Jeg er skredet. Tillykke med forfremmelsen til kriminalassistent.
Tak, Chae. Glem det.
Om jeg så havde glemt Hope- diamanten, er det ikke det værd.
- Farvel, Matt. - Farvel, Alex.
- Giv mig så nøglerne, for helvede! - De ligger på bordet lige foran dig.
Jeg kommer tilbage med dem.
- Vi ses. - Det er muligt.
- Hun ser godt ud. - Sommetider tror jeg, du vil skydes.
Retsmedicineren.
Okay. Hvad for en nar falder død om under Cocktail Hour på en fredag?
Folk er ikke så lidt frække. God fornøjelse.
Fanger du noget?
Jeg prøver at fange min selvrespekt.
- Og finde min rolle i denne trekant. - Firkant. Du glemmer din kone.
Hun forlod mig.
Forleden, nej, i dag bad jeg hende om at hente sine ting.
- Hvad med din quarterback? - Han er på jagt i weekenden.
Hele weekenden.
Jeg har splinter i røven. Går det godt?
Ja. I den grad!
Du elsker hende stadig, ikke også?
Du elsker hende stadig, ikke?
- Jo. - Men du lader dig skille.
- Du har stadig ringen på. - Chris har brug for mig. Jo.
Han er fortvivlet. Det har han været, lige siden han blev sat af holdet.
- Jeg har vel ondt af ham. - Husk det, næste gang han slår dig.
Hallo?
Okay. Ja... Jeg kommer.
ONKOLOGISK AFDELING
- Ann Merai, hej. - Dr. Frieland. Min bror, Matt.
Goddag. Jeg er ked af at bede dig komme nu, men jeg opererede i går.
Han må godt høre med.
Ann, der er sket et tilbagefald.
Jeg fik svar på prøverne i går.
Kræften er blusset voldsomt op og har angrebet din lever og lunger.
Hvor lang tid?
- Det er svært at sige. - Hvor lang tid?
Et halvt år. Det er ikke til at sige med sikkerhed.
Jeg har det jo fint.
Tal med vores rådgiver. Hun er dygtig og kan hjælpe dig.
- Tak, fordi du mødte på din fridag. - Ann, vent.
Kan du ikke tale med hende om rådgivningen?
Der må da være noget. Hvad med de forsøgsbehandlinger i "60 Minutes"?
Jeg ved ikke... Der er jo alternativer.
Lad mig se...
Autologisk cancervaccine, hermatologiske indgreb.
Varmebehandlinger. Du kan kigge på dem her.
De er meget dyre, og der er ingen garantier.
Tak.
- Går det? - Ja.
Hvorfor har du ikke sagt noget? Undskyld.
Når vi var sammen... glemte jeg alt om det.
- Jeg fortrængte tanken om at dø. - Det forstår jeg.
Der er alternative behandlinger. Der ligger en klinik i Schweiz...
- Ja. Mit blod. Jeg tror ikke på det. - Chancen for helbredelse er 17%.
Hele 17%?!
Der er bedre odds i lotto, som jeg må spille for at få råd til dem.
- Hvor skal du hen? - Vi bør ikke ses mere.
Jeg skulle ikke have trukket dig ind i det her.
Du har ikke trukket mig ind i noget. Jeg er en stor dreng.
Jeg er ved at dø!
Tak for blomsterne.
- Pigerne på jobbet var misundelige. - Fint, men hvorfor ringede du?
- Hvad er der los? - Jeg vil vise dig noget.
- Chris har vel ikke slået dig igen? - Nej.
Da vi var gift, tegnede vi begge en livsforsikring.
- Med de var kun på $100.000. - Her står 1 million.
- Vidste du det? - Nej.
Jeg skrev under, men vidste ikke, han havde ændret den.
Det her slipper han ikke godt fra. Det er svindel. Du var syg...
Diagnosen blev først stillet for et halvt år siden.
Chris ændrede forsikringen for et år siden, efter at jeg var fyldt 32.
Mor var 33, da hun døde af kræft.
Er det Chris? Så kan han måske forklare det her.
- Hvorfor ikke? - Det passer ikke lige nu.
- Hvornår gør det så? - Gå nu. Undskyld.
- Hej. - Jeg var lige ude med skraldet.
Jeg troede, du havde dobbeltvagt i aften.
Ja, det gjorde du vel.
Hvordan gik din aftale i lørdags? Hos dr. Frieland.
- Jeg havde da ikke nogen aftale. - Er du sikker?
Jay så dig gå ind på hans kontor. Sammen med en.
- Jeg skulle bare spørge om noget. - Så var du der altså?
- Ja, men... - For helvede! Nu lyver du igen!
- Jeg lyver ikke! - Gu gør du så!
- Hvordan går det, footballspiller? - Fint. Hvad med dig?
Fint. Judy Anderson sagde, hun havde set en luske rundt. Har du set noget?
Næ.
- Hvad med din kone? Er hun der? - Hun har ikke set noget.
- Du har jo ikke spurgt hende. - Hun har ikke sagt noget.
Skal jeg ikke lige spørge?
- Hej, Ann. - Jeg har ikke set noget.
Okay?
Jeg ser mig lige omkring udenfor. Hvis du ser nogen, så sig til.
Ann?
Godnat.
- Det var så det. - Det var ikke nødvendigt.
Mit navn skal ikke stå på skødet. Jeg køber selv et om et par år.
Godt så.
- Politimester Whitlock. - Hej, skat.
Hvornår får du fri? Jeg kan måske komme til Schweiz.
- Kan du tale frit? - Glem det.
- Undskyld. - Det er i orden. Hils hende.
- Hallo? - Passer det dårligt? Kan du tale?
Du skal bare høre det her.
De bliver altså den begunstigede på min livsforsikring?
Ikke mig, men "Living Gift", når vi køber policen af dem.
Og "Living Gift" får udbetalt forsikringssummen, når jeg dør?
Som begunstiget modtager vi pengene.
- Er det lovligt? - Ellers fandtes vi ikke.
Hvad får jeg? Jeg ved, det afhænger af, hvor længe I siger, jeg har igen.
Et slag på tasken?
$750.000.
Selv med flere behandlinger bliver der råd til en rejse.
- Konkyliefestivalen i Key West? - Nej.
Strandtur i Opa-Locka?
Nej. Europa. Eller Afrika.
Jeg har tænkt mig at besejre den. Vent og se.
Richard Petty giv mig lige en hånd.
Pas på, du ikke glider. Der ligger blod.
Sig noget.
Deres investorer vil ikke lade dem købe flere policer.
"Living Gift"?
Så går vi et andet sted hen.
- Nej. Der er kun to dage tilbage. - Hvad mener du?
Den begunstigede kan ikke andres efter et år. Og det er om to dage!
- Ann, hør her... - Lad være.
Der er ikke noget at gøre.
Bare gå.
Gå.
- Hvad var det, Alex skulle hente? - Det ved jeg ikke.
Så er det helt slut, hva´?
Hun efterlod noget, så hun kunne komme igen. Se, om hun følte noget.
Ud fra det, jeg så, følte hun ikke noget... kun vrede.
- Du har vist fået nok. - Jeg prøver bare at hjælpe dig.
Han har fået rigeligt. Du står til en advarsel, Elena.
- Vi ses i morgen, Chae. - Vi ses.
Hykler! Du drikker selv i tjenesten.
- Vi ses. - Hav det godt.
- Jeg giver en øl. - Ellers tak.
Det er ikke bestikkelse, bare en øl. To af dem, han drak.
Tak.
Den aften, du ledte efter ham, der luskede rundt... så du så nogen?
Nej.
For jeg havde på fornemmelsen, at Ann var sammen med en anden.
- Er det rigtigt? - Jeg tror, han sneg sig ud.
Jeg så ikke nogen.
Men næste gang den lille svans viser sig...
Han fiser ud ad bagdøren, så snart han hører mig.
Jeg kan næsten respektere en, der har nosser til at se mig i øjnene.
Og sige: "Ja, jeg dusker din kone."
Måske er der ikke noget, han hellere vil -
- end at fortælle dig, at du er en elendig mand, der ikke fortjener Ann.
Måske er der ikke noget, han hellere vil end at se dig i øjnene -
- og sige: "Chris, jeg dusker din kone... grundigt."
Måske vil din kone ikke give ham lov.
Jeg ville i det mindste respektere ham.
Hvis han gjorde det, ville jeg kigge ham i øjnene og sige:
"Hvis du rører hende igen, slår jeg dig ihjel."
Chris.
Som politimand kan jeg ikke lade dig gå rundt og true folk.
Hvis du mener det, må jeg jo gribe ind.
- Mener du det? - Ja.
- Tak for øllen og sludderen. - Tak, fordi du lyttede.
Giv Ann et ordentligt... knus, hvis du kan.
Har du ventet længe? Jeg er ked af det i går.
Du må være godt vred på mig.
Jeg var altid vild med at komme herud med dig.
Jeg troede, jeg var sagen, fordi jeg gik ud med en afgangselev.
Det var du. Og det er du stadig.
Her... Min afskedsgave.
- Afskedsgave? - Forsikringspolicen.
Har du indsat mig som begunstiget?
Køb den fiskerbåd, du altid har drømt om.
Nej. Jeg rejser i morgen.
Jeg rejser væk i morgen.
Jeg skal bare væk. Væk fra Chris. Jeg har brug for fred.
- Politimester Whitlock? - Ja. Hvordan kan jeg hjælpe dig?
Det har du lige gjort.
OPHÆVELSE AF ÆGTESKAB Klager/Kone
Hvordan går det? Tag dem og mød mig hjemme hos mig.
- Hvad er det? - En gave til dig. Schweiz.
- Det er penge. - Hvad for nogle penge?
Narkopengene? Matt, nej!
Du godeste! Hvad hvis de vil have dem tilbage?
Pengene skal blive hos den instans, der foretog anholdelsen -
- indtil appelsagen er afsluttet. Det kan tage flere år.
De tror, jeg lægger dem i en boks. Hvornår kommer Chris?
Halv tolv.
Tag hjem, pak en kuffert og mød mig hjemme hos mig klokken elleve.
I orden?
Vi ses.
Ann?
- Hej. - Hvad laver du her?
Barbara er gal i skralden. Jeg venter, til hun er faldet til ro.
Vent.
Har du set nogen komme her? Sikker?
- Smut hen på "Scuttlebutt". - Jeg har karantæne.
Bare sig til dem, at jeg har givet dig lov.
- Barbara vil lede efter mig der. - Nej.
Vogn 2 skal gå i gang med at slukke på bagsiden.
Mathias, alt i orden?
Jeg ved godt, det er svært.
Jeg henter en kop kaffe til dig.
- Var det en ulykke? - Måske.
Propantanke eksploderer ikke bare uden videre.
Det var et inferno. De stakler havde ikke en chance.
- Politimester? - Hvad laver du her?
Jeg er fra drabsafdelingen, og der er to lig.
- Hvad er der sket? - Propantanken eksploderede.
- Ved du, hvem det er? - Det er helt klart "var".
Mathias, se her. Uden tvivl påsat.
Den var helt sikkert påsat. Jo tættere jeg er på, desto bedre.
Det er muligvis et dobbeltdrab, så vi må nok overtage sagen.
Chef, hør her. Judy Andersons mor er på besøg fra Orlando.
Judys mor så nogen luske rundt her i går aftes.
- Vi må hellere sige det til Alex. - Det gør jeg. Tag hen på stationen.
Må jeg lede efterforskningen fra stationen?
- Jeg får brug for oplysninger. - Skal jeg være din guide?
Ja. Er det i orden med dig? Sikker?
Lad os følges tilbage, så kan du fortælle mig om ofrene.
Okay.
- Jeg er ked af timingen. - Hvad mener du?
- Papirerne og så det her. - Skilsmissepapirerne?
- Ja. Jeg burde nok have ringet. - Det ville have været rart.
Der er gået otte måneder. Skal vi ikke se at få det afsluttet?
Jeg vil helst ikke snakke om det.
Tak, fordi du åbner dig op!
Lad os tale om ofrene. Bollede nogen af dem udenom?
Tja... Er der overhovedet nogen, der er lykkeligt gift i vore dage?
Dem har vi gennemgået.
Han fik fri klokken halv tolv.
Mr. Harrison.
De ved altså ikke, om han var på arbejde? Et øjeblik...
Vidste du, hun var klinikassistent for en dr. Shider?
- Jeg skal tale med ham. Vil du med? - Okay... Tak.
- Hun sagde altså op i går? - På en måde. Hun havde kræft.
- Er det rigtigt? - Ja. Hun gik stille med dørene.
- Er der andet, De kan fortælle os? - Jeg tror, hun havde en affære.
Sagde hun det direkte?
Vi taler ikke så meget sammen.
Kun om, hvad der sker i vores tv-serier og den slags.
Jeg havde det bare på fornemmelsen.
Sommetider talte hun meget dæmpet i telefonen.
Hviskede?
Så du ham nogensinde, eller fortalte hun, hvem det var?
Næ. Der var stil over ham. For en uge siden fik hun en blomsterdekoration -
- fra Rosie. Den var så smuk. Kan du huske den, Bruce?
Jeg har mødt hendes mand. Han er ikke typen, der sender blomster.
Rosie? Politimester Whitlock.
Jeg prøver at finde ud af, om der blev sendt blomster -
- til en Ann Merai Harrison i sidste uge på hendes kontor.
Ja. Harrison. Se efter, om I har sendt nogen.
- Hvad for et hospital? - Mercy Med.
- Chris Harrison. - Hendes mand.
Tak, Rosie. Nej, der var ikke andet.
- Tak, Rosie. - Prøv venligst igen...
- Er du færdig? - Det er jeg vel.
Mange tak for hjælpen.
Her er mit kort, hvis De kommer i tanker om noget.
Lad være med det der. Du vidste godt, jeg ikke var færdig.
Undskyld.
Jeg fik navnet på Ann Merais læge. Jeg vil høre om hendes sygdom.
- Du kan sætte mig af på stationen. - Du vil ikke være sammen med mig.
Der er ingen grund til, at vi begge spilder tiden hos lægen.
- Hvad har du da så travlt med? - Jeg er trods alt politimester her.
- Med hele fire betjente under dig! - Du tror, dit job er vigtigere.
- Det har jeg aldrig sagt. - Ikke direkte, men mellem linjerne.
Derfor ville du til Miami. Så vi var tættere på dit job.
Sagde du ikke, at mit pendleri tog for meget tid fra os?
Var det bare ren indbildning?
Er det derfor, du ikke vil med? Bipper din date dig?
En af betjentene er mødt ind. Det er et sporingsapparat.
- Kan du se det? - GPS.
Vi er alle sluttet til det. Borgmesterens bror sælger dem.
Hvis vi var i bevægelse, ville det følge os.
Hvis vi bevægede os nu, ville det følge os.
Skal vi så ikke køre hen til lægen, så jeg kan se, hvordan det fungerer?
Okay.
Jeg skal lige på toilettet. Vi ses derinde.
- Hej. Dr. Donovans kontor. - Hendes kontor ligger på 3. sal.
Tak... Ramona.
- Ann Harrison havde ikke kræft. - Er De sikker?
På nær da hun var i Atlanta, har hun været min patient siden skolen.
Hvis hun havde kræft, ville jeg have vidst det.
- Jeg forstår det ikke. - Måske gik hun til en anden læge.
Hun var til undersøgelse for to måneder siden.
Da var hun frisk som en havørn.
Jeg løber det lige igennem. Hvem sagde, hun havde kræft?
Undskyld mig.
Kan jeg hjælpe?
- Jeg leder efter dr. Frieland. - Det er mig.
- Er De dr. Frieland? - Ja.
- Øjeblik. Der kom lige en ind... - Er det Deres kontor?
Det har det været de sidste ti år. Jeg ringer tilbage.
Har De en patient ved navn Ann Merai Harrison?
- Det kan jeg ikke fortælle Dem. - Jo. Var hun Deres patient?
- Var hun Deres patient eller ej? - De forstår ikke...
- Var hun Deres patient eller ej? - Nej. Det var hun ikke.
- Er De sikker? - Ja. Det ville jeg have vidst.
Undskyld.
Er det Deres kuglepen? Bruger De den meget?
Nej. Ikke særlig meget. Bare tag den. Det er Deres.
Tag den. Det er Deres.
Nej, det ved jeg godt. Hæng lige på.
- Er du blevet undersøgt? - Nej. Det var bare dårlig kaffe.
Sig, de skal få fingeren ud. Vi skal bruge de telefonlister nu.
Alt i orden? Kører det? Fantastisk.
- Hvad siger De så? - Har De allerede ordnet hans næse?
Politimester.
- Hvordan går det, Judy? - Fint, alt taget i betragtning.
Alex, vi har et øjenvidne.
- Kriminalassistent Diaz-Whitlock. - Bare... Vi har fod på det.
Jeg fortalte, at Judys mor så nogen luske rundt ved Harrisons i går.
- Vi får lavet en fantomtegning. - Er det hende der? Okay.
- Flot klaret, T. - Se lige her.
En fantomtegning af ham, der luskede rundt den aften. Kig på den.
Nogen, du kender? Hej, Tony.
Nej.
Han lignede ham der.
- Hvem? - Ham der.
- Mig? - Ja.
- Mor, det er jo politimesteren. - Var han sort?
Ja. Vent lidt. Måske ham der.
Mrs. Anderson, mange tak. De har været til stor hjælp.
Det er jeg altså ked af. Mor er fra en anden tid.
Det gør ikke noget. Jeg må tale med dig, T.
Jeg har aldrig været så flov før. Nu stopper du.
Kør til Miami med den her for mig.
Giv den til en assistent Gissen.
Her er hans nummer. Jeg skal bruge fingeraftryk nu!
- Har det med sagen at gøre? - Ja.
En agent Stark fra narkopolitiet på linje 1.
- Hvem? - Stark. Det er om Scarcetti-sagen.
Vent lidt.
- Politimester Whitlock. - Agent Stark. Hvordan går det?
Jeg hører, I ligger inde med beviserne i Scarcetti-sagen.
Så er du lige ham, jeg skal bruge.
Jeg sender et par agenter ned efter pengene.
De er måske fra en infiltreringssag med Paulo Esteban.
Svarer serienumrene til jeres sedler, kan vi knytte Esteban til Scarcetti.
Det er vigtigt. Med de beviser kan vi slå to fluer med et smæk.
- Knalde Esteban og Scarcetti. - Hør her. Jeg ringer i morgen...
Det haster! Der er allerede fastsat en dato for retssagen.
- Beviserne bliver her, til appel... - Du skal ikke belære mig.
Vi har brug for at kontrollere serienumrene, og det gør vi.
Når jeg lægger på om ti sekunder, skriver du en bevisoversigt.
Mine folk underskriver den med glæde.
Og politimester? Nu er der gået ti sekunder.
- Alt i orden? - Ja.
Sig til Gissen, at det haster med de fingeraftryk.
- Måske kan Alex... - Nej. Bare gør, som jeg siger.
- Jeg tænkte bare... - Gør det nu bare!
Undskyld. Bare ring, når det er ordnet. Okay?
I orden.
Nej. Jeg har ventet. Hvornår skal jeg ringe tilbage?
Okay. Tak.
Hvor lang tid kan det tage at faxe et par telefonlister?
- Jeg ringer til dem igen. - Alex, jeg tror, vi har noget.
- Hvad? - Se sidste indførsel i checkhæftet.
- Er det den eneste indførsel? - Hvad er der los?
De har en livsforsikring, og vi har et muligt motiv.
Men der må være bunker af forsikringsselskaber, ikke?
- Har du indflydelse i banken? - Ja. Skal jeg skaffe en adresse?
Equity livsforsikring $139,92
De kan først tjekke dem om en halv time.
Ring, når du ved noget. T?
- Du skulle have set de kasser! - Bare ring.
- Er det mine telefonlister? - Nej. En fax til mig.
- Baste, hvor bliver mine lister af? - Hun sagde, hun havde sendt dem.
Miss White. Hun er afdelingsleder.
- Ring til hende. De er ikke kommet. - Jeg har lige talt med hende.
Hun sagde, hun havde sendt dem.
Ring hende op og bed hende vente, til vi har modtaget papirerne.
I orden, chef. Med glæde.
Assistent Basta. Jeg ringede angående Harrisons telefonliste.
Vi har intet modtaget.
Jeg kigger på faxen! Der er intet. Nu stiller jeg mig foran den.
Og hvis den ikke spytter noget ud, får jeg fat i din chef. Forstået?
Må jeg lige låne din computer? De har lige mailet en masse papirer.
- Et minut. - Jeg hæver ikke stemmen!
- Har du skriveangst? - Jeg arbejder på min rapport.
- Om hvad, en fumlegænger? - Ja. Eller om urinering på fortovet.
Eller kast med spytkugler. Stationen er lille, men det er min.
Nu kommer telefonlisterne!
MODTAGER FAX
- Pis. Der er ikke mere papir. - Må vi bede om noget papir?
Papir, folkens! Bliv endelig siddende!
Er der nogen i Banyan Key, der har papir?
8,5 x 11 tommer, små, hvide rektangler.
Hvor trykker man på start?
Nu er den der.
- Vi har haft bøvl med den. - Den virker fint.
Mægtigt!
Lad mig lige komme til.
2 FAXER I KØ
Så er den der. Start. Nu kommer den.
- Det er ulæseligt. Bed om en ny fax. - Jeg kan godt læse det.
- Send en ny fax. - Det er ikke nødvendigt.
Barry Thomas, en ven af Chris fra high school. Det der er Will Blount.
- Går det? - Ja. Det der er Frank Rose.
Alle kasserne skal til Miami.
Sidste samtale var til American Airlines kl. 20.
Jeg har en overraskelse til jer. De var døde, før de blev til aske.
- Begge to? - Ingen røg i lungerne.
Havde de været i live før branden, havde deres lunger lignet mine.
Her er mobiltelefonlisterne. De ligger i en anden database.
305-555-0199?
- Hvornår så hun ham luske rundt? - Efter Jay Leno.
Hvornår slutter Leno? Tolv, halv et?
Det kan være ham. Hvor mange ringer til en efter midnat?
- Der må være dårlig forbindelse. - 555-0199.
Vibrator: Til
Opkald fra politiet
Jeg skal prøve at finde nummeret.
Beskedservice: Fra
Der er ingen forbindelse til abonnenten. Prøv igen senere.
Jeg har det ikke.
Vedkommende må arbejde for byen Banyan Key.
- Hvordan finder vi abonnenten? - Spørg. Alle kender alle her.
Vi tales ved.
Alex? Jeg stod i mine egne tanker. Hvad var numret, sagde du?
- 555-0199. - 0199?
- Er det ikke 1099? - Chae. 0199.
Underligt. Det er mit mobilnummer.
- Dit? - Er du ikke ansat af Dade County?
Jeg arbejder på deltid som retsmediciner.
- Og du ringede til dem i går? - Det ved jeg ikke. Gjorde jeg?
Du milde. Det gjorde jeg jo.
Jeg ringede til ham fra baren.
- Undskyld. - Du er ven med ham.
Han er det sidste navn på listen, når man mangler en at drikke med.
- Undskyld. Det havde jeg svedt ud. - Det skulle du have sagt på åstedet.
Undskyld. Jeg kan ikke huske så meget fra i går.
Jeg skændtes med Barbara og var i dårlig humør.
Spørg bartenderen. Jeg lukkede baren, vaklede hjem og gik ud som et lys.
- Du skal afgive forklaring. - Den kan du få lige nu.
Lad dog være med at står der og se så skidevigtig ud!
Okay. Forklaring.
- Hvad har du gang i? - Jeg gik i seng med hende.
- Så du...? - Nej. Det var en del af planen.
Hvad for en plan?
Jeg gav hende Scarcetti-pengene.
Havde du givet mig dem, hvis jeg var gået i seng med dig?
- Nogen spor af pengene? - Nej.
Og jeg troede, at jeg havde problemer med kvinder!
- Måske skulle du bare sige det? - Til Alex? Niks. Jeg havde et motiv.
Jeg er begunstiget i Anns livsforsikring. Vi havde en affære.
Lejlighed. Et øjenvidne så mig, den aften huset eksploderede. Mere?
- Alibi? - Alene hjemme.
I det mindste fik du ændret dit mobilnummer.
Selvom Alex tror mig, peger så meget på mig, at hun må anholde mig.
Og så ville der ikke være store chancer for, at I finder sammen igen.
- Hun kunne jo aflyse skilsmissen... - Jeg kan blive sigtet for drab.
Jeg siger bare, hun er dejlig. Hvad tænkte du på?
- Kan jeg gøre noget? - Er falsk forklaring ikke nok?
- Det kører for mig. - Whitlock.
Fingeraftrykkene tilhører Paul Cabot. De lå i en database over straffede.
- Har du en adresse? - Ja. Reef Road 36. I Kendall.
Kom nu.
Skynd dig.
- Vil du have en øl? - Nej tak.
- Hvad køleskabet skjulte... - Hvad har du?
Han arbejdede på hospitalet, men inden for mit område.
- Lad os komme væk. - Jeg skal lige have øl med.
Jeg skal da have øllerne med. En øl i hånden er bedre end to i køleren.
- Hvad laver du? - Sandhedens time.
Det er nu, det gælder. Jeg har omkring -
- ti kilo i banken. Du kan tage til Costa Rica og finde en båd til os.
Du tror, jeg er færdig, ikke? Tak for tilbuddet, men jeg flygter ikke.
- Jeg ville køre dig. - Så kør mig tilbage til stationen.
- Forsikringsselskabet er i røret. - Det policenummer svarer til...
... en livsforsikring på $1 million på Ann Merai Harrison.
Nogen beskeder til mig?
- Hvem er begunstigede? - Et øjeblik...
Lad mig se. Begunstigede er...
... Chris Harrison, hendes mand.
- Tak for hjælpen. - Beklager, jeg ikke... Vent lidt.
Forsikringstager bad om en blanket for at ændre begunstigede.
- Hun lavede det altså om? - Det er ikke ført ind i systemet.
Er den på vej med posten?
Måske. Eller også bliver den behandlet.
- Kan De stille mig om? - De er nok stadig til frokost.
- Kan jeg ringe igen om en halv time? - Ja.
Det er Bill.
- Hvordan går det? - Fint. Hvad går du rundt og laver?
Du skulle bare vide. Jeg har en kreditkortsopgørelse -
- på en Paul Cabot. Kan du finde det sidste sted, han har brugt kortet?
C-a-b-o-t? Venter du?
Jeg fandt den her i en af Harrisons biler.
En kreditkortskvittering fra en Paul Cabot.
Udmærket. Tjek telefonlisterne.
Har nogen af jer hørt om en Paul Cabot?
Vågn nu op!
- Ja, nej? - Nej!
- Paul Cabot? Ring til banken. - Ingen opkald til eller fra Cabot.
Matt... ? Jeg har noget.
Hvis han betalte for at gå på lokum, vil jeg vide det.
Han bor på Costa Coral Hotel.
- Bor han der nu? - Ja. Han tjekkede ind i går.
- Ved du, hvor det er? - Ja. Atlantic Avenue. Du er en knag.
Agent White, agent Fetzer. Vi kommer efter Scarcetti-pengene.
Agent Stark bad mig sende dem til hans kontor. Min mand er lige kørt.
- Han sagde, vi hentede dem. - Nej, jeg skulle sende dem.
- Jeg talte selv med ham. - Lad mig få ham.
- De skulle jo have pengene klar. - De sagde...
- Jeg ved, hvad jeg sagde. - Jeg ved godt, hvad De sagde.
Hvor fanden er pengene?
Hvis De klapper kaje i fem minutter, siger jeg, hvor de er.
Jeg sendte pengene til Dem. Min mand er lige kørt.
Hvis De har et problem med det, når jeg lægger på om ti sekunder -
- så puds vennerne i skattevæsenet på mig.
- Din lille lort! Jeg skal... - Agent Stark? Agent Stark?
Jeg mente fem sekunder.
Jeg kan ikke høre Dem. Forbindelsen er dårlig.
Kan De høre mig? Jeg er ked af det med telefonen.
Kan De høre mig nu?
Costa Coral Hotel.
Jeg er lige tjekket ind og vil aflytte min beskedservice.
- De er ikke på værelset. - Jeg ringer fra min mobiltelefon.
- Kan De hjælpe mig? - Ja. Værelsesnummer?
- Det kan jeg ikke huske. - Deres navn?
- Paul Cabot. - Øjeblik...
- De bor på værelse nr. 715. - 715. Tak.
Der bor en Paul Cabot på Costa Coral Hotel i Miami. På Atlantic.
- Hvor bliver du af? - De arbejder langsomt.
- Fik du fat i dem? - Ja. Se lidt betalings-tv.
Glem det. Har du styr på din kone?
Hun siger ikke noget til nogen. Hun har alt for meget at tabe.
- Hold kæft, hvor ser du ud. - Kom nu bare! Vi skal ud af byen.
Undskyld? Davs. Jeg glemte min nøgle på værelset.
715. Cabot. Paul Cabot, 715.
- Det sker næsten hele tiden. - Mange tak.
Paul?
Paul Cabot? Det er politiet.
Der er nogen deroppe!
Hvor?
På gensyn, mr. Cabot.
Bor her en Paul Cabot?
En mand er blevet skubbet ud fra 7.! Der var en anden mand.
Tag det med ro.
Det er ham! Det er Cabot!
Jeg tager fjerde. Du går ovenpå.
Stop!
- Mathias! Er han kommet ned? - Ingen er gået forbi mig.
- Vi mødes i vestibulen. - Okay.
NØDUDGANG Alarmen aktiveres ved døråbning
Få folk ud. Jeg stopper elevatorerne.
Det er ham!
Politiet! Kig efter ovenpå.
- Har du pengene? Fedt! Hvor er de? - Bag sædet.
- Flight 601 nonstop til San Jose. - Jeg flyver ikke til Costa Rica.
- Læg røret på. Jeg må løbe. - Jeg pakker. Vi ses i lufthavnen.
- Din nye dame? - Nej.
Skulle vi ikke mødes i vestibulen?
Jo. Jeg skulle bare hente mobilen og ringe... til kontoret.
- Følge op på et spor. Lad os gå. - Det tager mine folk sig af.
Skal vi ikke snakke sammen?
Er der noget, du vil fortælle mig? Eller har brug for at snakke om?
Hvad mener du?
Noget, jeg bør vide, men som du måske ikke vil sige.
Tillykke med din forfremmelse.
Jeg er stolt af dig, selvom jeg ikke har sagt det.
Det behøver du ikke sige. Men det er ikke det, jeg mener.
Hvordan nåede du frem til hotellet så hurtigt?
Jeg hørte det i radioen.
- Er der ikke andet, du vil sige? - Jeg underskriver papirerne.
- Det er ikke det, jeg snakker om. - Jeg skriver under i dag.
Mathias, det haster ikke.
- Vel? - Nej.
Ved du, hvad stedet minder mig om? Da vi begyndte at gå ud.
Vi talte i telefon i timevis. Og du havde det der med...
... at du sagde: "Det var vist det hele."
Så smed du røret på. Og så ringede du mig op igen.
- Det er rigtigt. - Hvad sagde du så?
At jeg elskede dig... meget højt.
Det kunne jeg godt lide.
Kom her. Du har noget i håret.
Chef. De her er fra agent Stark.
Han lød ret mopset. Vi ses i morgen.
Kriminalassistent? Receptionisten er på vej fra hospitalet.
Ring til forsikringsselskabet og hør, om de har fundet den begunstigede.
- Rådhuset. - Regnskabsafdelingen.
Beklager. De er gået hjem.
- Selvfølgelig. Tak. - Det var så lidt.
- Ringede Cabot fra hotellet? - Vi venter på at få besked om det.
Hotellet har lige ringet.
Receptionisten er her om et øjeblik.
Fint.
Whitlock. Hallo?
- Matt, jeg er ked af det. - Ann?
Jeg er så ked af det.
- Det var ikke meningen... - Sikken overraskelse.
Ja. Der er så meget jeg må fortælle dig.
Og jeg må...
Folk er bekymrede. Vi havde alle fået den skøre ide, at du var død.
- Undskyld, Matt. - Hvor er Chris?
Jeg har løjet for dig. Han tvang mig.
Han og hans ven, Paul, fandt ud af det med Scarcetti.
- De stjal lig fra lighuset... - Og du byttede tandkortene ud?
Jeg var nødt til det. De ville slå mig ihjel.
- Paul var kriminel. - Var?
Ja, han blev dræbt i dag.
De fik mig til det her!
Og nu ser det ud, som om vi to narrede mig død for pengenes skyld.
- Hvad vil du have, jeg skal gøre? - Jeg vil ikke afhøres om det her.
Jeg må væk. Men jeg ved ikke, hvor jeg skal tage hen.
- Og jeg har brug for penge. - Hvor er Chris?
Du har ret. Jeg skulle være kommet til dig tidligere.
- Han er der, ikke? - Jo.
Jeg ville have ringet før, men jeg vidste, du ikke ville tro mig.
Og det forstår jeg godt. Han slog mig...
Matt?
Han slog mig.
- Paul havde pengene... - Jeg har pengene.
Matt, jeg vil ikke trække dig længere ind i det her.
Hvor er du?
- På den gamle båd. - Bliv der. Jeg kommer.
Neil? Kriminalassistent Diaz-Whitlock.
Hvordan går det? Kan du klare et par spørgsmål?
Har du brug for andet? Kom med.
Tag plads til venstre.
- Hvor er politimesteren? - Måske på toilettet.
- Forsikringsselskabet på linje 2. - Diaz-Whitlock.
Begunstigede er en vis Mathias Lee Whitlock.
Matt?
Agent Stark, narkopolitiet. Jeg søger politimester Whitlock.
- Hvor meget? - $485.000.
Skulle de hentes eller leveres?
Han sagde, han havde sendt dem, men der kom aldrig nogen.
Det er en .38, Chris.
Der er kun seks skud.
Giv mig pistolen!
Han er død.
Går det?
Giv mig pistolen. Vent nu lige lidt, Ann.
Du sagde, han slog dig. Det var selvforsvar.
- Bare læg pistolen ned. - Tror du, Chris gjorde det her?
Jeg synes, du skal lægge din pistol på gulvet.
Hvad?
Læg den. Jeg troede ikke, jeg var i stand til det, men jeg gør det!
- Du iscenesatte det her. - Læg nu pistolen.
Er du sikker?
- Lad være, Ann. - Hvor er pengene?
Gudfader!
Betød vi slet ikke noget for hinanden?
- Det er uden betydning. - Det var altså bare skuespil?
- Hvor er pengene?! - Sig, at du ikke mente noget af det.
- Sig, du ikke mente det! - Noget af det! Jeg har intet valg.
Jo. Du behøver ikke gøre det. Jeg har kendt dig hele livet.
- Du er ikke nogen forbryder... - Matt, stop!
Pis!
- Okay, high school-kæreste! - Jeg mener det, Matt.
- For satan! - Undskyld. Jeg sigtede efter armen.
- Du ramte ved siden af! - Hvor er de?
- Uden for døren. - Vis mig det!
Ja, ja. Bare tag det med ro.
- Du må ikke skyde mig. - Vis mig dem!
- Her er de. - Stil den.
- Skyd ikke. - Beklager.
Jeg fik fat i pengene til dig. Jeg prøver at redde dit liv.
Det var ikke kun skuespil, skat. Men jeg vil ikke være fattig.
Livet er noget lort, når man er flad. Pis!
- Tilgiv mig, skat. - Nej!
- Er der andre heroppe? - Nej.
Hvordan fandt du mig?
- Er du såret? - Jeg klarer mig.
Det er Alex. Send en ambulance og en læge. Nej, jeg er uskadt.
For enden af Runyon Road ved havnen.
Hurtigt.
- Slog du Paul Cabot ihjel? - Nej. Han...
Det var selvforsvar. Han angreb mig. Jeg ville bare have fat i pengene.
- Ville du bare aflevere dem? - Det var det, jeg prøvede på.
Hvad er det der så?
- Hvad har du? - Ligene af Chris og Ann. De ægte.
De arbejdede for Cabot. Whitlock fandt dem og ordnede det, ikke?
- Jo. - Kom.
- Godt gået. - Tak.
Mange tak.
Din mand dukkede aldrig op.
- Agent Stark? - Jeg vil blæse på, om du er såret.
Jeg vil have pengene, ellers kommer du til...
Hvor helvede ligger Southeast 63rd Street i Miami?
53rd Street, Chae. Jeg sagde 53rd Street, ikke 63rd.
- Nej, du gjorde ikke! - Jo!
Nej. Du sagde, de narrøve holdt til på Southeast 63rd Street 8400.
Nej. Beklager, agent Stark. Jeg sagde, at de narrøve -
- holdt til på 8400 South East 53rd.
Jeg sagde... Glem det. Bare giv ham pengene.
I behøver ikke tælle dem. De er der alle sammen. Kom godt hjem.
- Kom. - Narrøve.
- De er der da alle sammen, ikke? - Jo. De fleste af dem.
Slap af!
- Det var da ret godt gået. - Lidt overspillet... Din rolle.
- Det var dig, der kom råbende. - Hvad skete der egentlig?
- Du må aldrig forlade din kone. - Jeg tager kuglen.
Pas på. Det er en klassiker. Kølergitret er fra Frankrig.
Hvordan går det? Må vi lige være alene?
Elskede du hende?
- Nej. - Hvorfor gjorde du så det her?
Fordi jeg er... dum.
Jeg troede, jeg gjorde det rigtige, men det er ingen undskyldning.
Sommetider gør folk... tåbelige ting.
Især når de stadig er forelskede.
- Tak. - Afgang!
Chae?
Hej.
Hvordan går det? Jeg troede, det var Chae. Han var helt oppe at køre.
- Jeg har det fint. - Vil du sidde ned?
Hvordan går det? Har jeg spurgt om det?
- Ja. Godt, svarede jeg. - En øl?
Jeg har ikke flere. Du må drikke af min.
Hvad laver du her?
Jeg skulle hente de sidste af mine ting.
- Det er i orden. - Dit hus roder.
- Det her kom til dig på stationen. - Hej, Chae.
- Har du åbnet det? Hvorfor? - Læs det nu bare.
Du skal bare udfylde blanketten.
"... for som begunstiget at gøre krav på forsikringssummen på $1 million."
Vi er rige!
- Hvad siger I så? - $1 million.
- Han kan ikke tage imod pengene. - Hvorfor ikke?
- Interessekonflikt. - Han er jo den begunstigede.
- Og han foretog anholdelsen! - Og hvad så?
- Jeg foretog anholdelsen. - Fortæl om de problemer, du kan få.
Det er en hel million! Vores livs chance. Kom nu.
Som hans kone siger jeg, at han ikke tager imod dem.
- Som min kone? - Som din kone.
Matt, kom nu.
- Du må ikke falde for det der. - Kone?
- Som din kone. - Du kom jo for at flytte dine ting.
- Flytte dem tilbage. - Mægtigt! Tillykke.
- Mener du det? - Ja. Opfører du dig ordentligt?
- Jeg tør ikke lade dig være alene. - Det er som at vinde i lotto.
Gem det til senere. En hel million. Lad os nu holde hovedet koldt.
I kan tage på bryllupsrejse.
Det er ligesom krukken med guld for enden af... stormskyen!
Matt!
Kan du ikke skrive under, inden du går ind?
Du får ikke lov. Jeg sidder her og venter, til du er færdig.
Jeg har snildt ventet i tre minutter. Jeg er en tålmodig mand.
Kom nu, Matt!